Efter spaniernes erobring og plyndring a f lnkariget-
-har indianerne i deres nød op fundet Fablen om Guldlandet El Dorado-
-der skulle ligge i de utilgængelige sumpe ved Amazonas´ kilder.
l slutningen a f år 1560 begav for første gang-
-en stor spansk ekspedition a f eventyrere sig ud-
-fra det peruanske højland, under ledelse a f Gonzalo Pizarro.
Det eneste vidnesbyrd, vi har fra den sporløst forsvundne ekspedition-
-er munken Gaspar de Carvajals dagbog.
Juledag 1 560 gik vi over det sidste pas i Andesb jergene.
Neden for os ser vi for første gang junglen.
0 m morgenen holdt je g hø jmesse. Derefter ste g vi ned gennem sky erne.
-Mændene kan ikke klare floden. -Vi klarer det, siger jeg.
Jeg ved, jeg har ret.
Og jeg ved, De tager fejl.
lndianerne, vi to g som slaver i b jergene, v ar en fe jltagelse.
l det uv ante klima dør de som fluer. Vi kan ikke engang nå-
-at give dem en kristen be gravelse.
Fortsæt fremad!
Fremad, l tåber!
Gå, gå! Vi må ikke sidde fast i mudderet.
ldioter! l lod den køre fast.
Fortsæt! Forbandede sump...!
Pas på, l hedninger!
Hold kanonløbet oppe over vandet.
På årets sidste dag, udmattede, slo g vi le jr tæt ved floden.
Vi kan ikke fortsætte sådan her. Provianten er næsten brugt op.
Terrænet er så vanskeligt, at vi så godt som står stille.
Hvis vi tog lænkerne a f dig, ville du så fly gte?
Ville du?!
Stop der! Er det ikke min gryde? Hvad gør du med min gryde?!
Nej, den er nok for tung.
Vi tager den. Jeg er ikke gal, jeg går ikke længere ind i junglen.
-Hvem tog jernet? -Det gjorde vi.
-Hvorfor? -Vi behøver alt det jern, vi kan få.
-Hvad skal du med træstammen? -Jeg bærer den hen til lejren.
-På hvis ordre? -Alle samler træ sammen. Og jern.
Hvad foregår der?
-Hvad mener De? -Hvem gav ordre om træ og jern?
Hvad er det for en opstandelse? Ved lnez det?
Du må helst ikke spørge. Det er din far...
Jeg ved bare, at jeg ville ønske, det var ovre.
Som jeres leder har jeg sammenkaldt jer, fordi jeg har besluttet...
-...at tage tilbage til hovedgruppen. -Jeg plejer ikke at vende om.
Vi må gå til fods. Strømmen i floden er for stærk.
Vi bør kunne nå tilbage på to uger, som be falet a f Pizarro.
Hvad med indianerne? Det er selvmord at gå tilbage.
Uanset prisen så er det vores pligt at vende tilbage.
-Tilbage til Pizarro. -Glem Pizarro.
-Jeg siger jer, opgaven er umulig. -Nej! Vi kan sejre uden Pizarro!
Det er derfor, vi har samlet jern og tømmer. For at by gge en ny flåde.
Husker l Hernando Cortez?
På vej til Mexico fik han ordre til at vende om. Han fortsatte.
Ti stille, Aguirre!
Han trodsede ordren og erobrede Mexico!
Stille!
-Derfor blev han rig og berømt. -Stille!
-Fordi han trodsede ordren. -Læg han i lænker.
Nej! Nej...!
Stop skyderiet!
-Jeg følger Ursua. -Dræb ham.
Er der andre?
Åh, elskede...
Hvad sker der mon nu?
-Vi kan møde vandfald længere fremme. -Bare de fører os nærmere El Dorado!
Har du set, hvordan Ursua har hånden knyttet? Han holder noget.
-Tror du, de dræber ham? -Turde du stoppe dem?
De er den eneste, der kan hjælpe os.
Jeg er sikker på, han dræber Ursua og Armando.
Han lader sig ikke stoppe nu, men a fslutter det, han påbegyndte.
De er mit sidste håb.
´´Du vender menneskene mod fordærv, og bage fter siger Du:
´´Kom tilbage, l menneskebørn.´´
´´Thi for Dig er tusind år blot som en eneste dag-
-der passerer som et vagtskifte i natten.´´
´´Straks Du spreder dem, er de, som om de sov-
-og visner hurtigt som græsset.´´
Du ved, mit barn, at for Vorherres sky ld-
-har kirken altid stået på den stærkes side.
Jeg vil helst have dig på vores side.
Vi har brug for din slags.
Du får tid til at tænke over sagen.
Men ikke længe.
Mine herrer! Nu, da vi er kommet a f med urostifterne-
-skal vi vælge en leder. For mig er valget indly sende.
Vi bør vælge den største og stærkeste adelsmand her.
-Hvem? Mig? -Ja, netop Dem.
Nå, mine herrer?
Jeg foreslår Guzman som vores ny leder.
Hvem mere stemmer for ham?
Jeg foreslår Don Lope de Aguirre som næstkommanderende. Håndsoprækning!
Mit folk har o plevet katastrofer, men det, s panierne g jorde mod os...
...er værre. De kalder mig Baltazar, men jeg hedder Runo a f Chimac.
-Hvad hed du? -Runo a f Chimac, ´´Ham der taler´´.
Jeg var prins i dette land. Folket sænkede blikket for mig.
lngen måtte se mig i øjnene. Mit folk er i lænker nu, ligesom jeg.
Nu må je g sænke blikket. Vi er alle blevet svækkede.
Jeg kan ikke bekæmpe Dem. De kæmper indbyrdes.
Jeg har ondt a f Dem. Der er ingen udvej.
Jeg skal aldrig mere se mit hjem.
Hvordan har Ursua det?
På grund a f vores mytteri må vi gøre vores stilling lovlig.
Læs dette dokument op.
Til den kejserlig konge, a f Guds nåde og den hellige romerske kirke-
-kong Filip ll a f Kastilien:
Undertegnede har indtil den s y vende dag, år 1561 e fter Jesu fødsel-
-betragtet os som Deres tjenere og undersåtter. Siden vi skiltes-
-med 1000 km fra Deres tjener Gonzalo Pizarro, har skæbnen, Guds hjælp-
-og eget arbejde ført os ned ad floden Huallaga e fter nye guldfelter.
Vi har besluttet at gøre en ende på skæbnens luner. Vi skaber historie-
-og deler ikke jordens frugter med nogen. Vi gør oprør indtil døden.
Vi erklærer hermed... og bøder med hånd og tunge, hvis det er usandt-
-huset Habsburg for at være uden alle rettigheder og Dem, Filip ll-
-Kastiliens konge, a fsat fra tronen og i kra ft a f vor erklæring fjernet.
l Deres sted udråber vi den ædle ridder fra Sevilla-
-Don Fernando de Guzman til kejser over El Dorado.
Fly gt herfra, oh konge. Må Gud bevare Deres sjæl.
Lykken tilsmiler den tapre og sp ytter på den feje.
Nu bryder vi båndet til Spanien og kroner Don Fernando de Guzman...
-...til kejser over El Dorado. -Skal dette forestille en trone?
En trone er blot en planke og et stykke fløjl, Deres Majestæt.
Se, hvor han slæbte sig. Det er ikke et pileskud, med et sværdhug.
Gad vide, hvem der hjalp Armando?
Den 1 0. januar. Armando er fly gtet fra sit fængsel.
Ham, der overto g v agtskiftet klokken tre, er my rdet.
Det var en a f hans mænd. Så længe Ursua lever-
-vil De aldrig være sikker.
-Hvad kan jeg gøre ved det? -Dræb ham.
Så længe jeg er kejser, skal loven opretholdes.
-lngen henrettelse uden rettergang. -Hold rettergang... og dræb ham så.
Rettergangen må være o ffentlig. Han har stadig s ympatisører.
Perucho... Gå i vidneskranken.
-Hvad fandt du ud a f fra Ursua? -lntet. Tre mand formåede ikke...
...at åbne hans hånd. Der skjuler han noget. Man må hugge hånden a f ham.
Og han har ikke sagt noget. Kun noget vrøvl.
l går a ftes fik han besøg.
Det hele oser a f sammensværgelse.
Spørg, om det er sandt, at han fik penge a f Ursua.
Det er sandt.
-Det var betaling for ryttere. -Næste vidne.
Ochello, blev du også lønnet a f Ursua?
Jeg var Pizarros slave, inden han skænkede mig til ekspeditionen.
Han troede, indianerne kunne skræmmes med heste.
Men endnu mere a f en sort mand.
Jeg ved ikke hvorfor, men Ursua gav mig penge a f og til.
Hvad siger den tiltalte?
Jeg beder om at måtte få ordet.
l Spanien havde jeg mange tjenere. Jeg lønnede dem.
Vi finder det rigtigt at lønne vore tjenere her. Selv om de er indianere.
-Tiden vil vise, at Ursua har ret. -Vi forstår din forvirring.
Efter at have hørt hele bevis førelsen finder juryen den tiltalte...
...sky ldig i højforræderi.
Det er min tunge pligt som formand for den øverste domstol-
-under Hans Højhed Don Fernando de Guzman at dømme-
-Pedro de Ursua til døden ved hængning.
Jeg bekræ fter dommen. Men da det i dag er årsdagen-
-for den sidste mors udvandring fra Spanien, benåder jeg ham.
Hans liv spares, men han fratages rettighederne som borger i El Dorado.
Hans andel deles ligeligt mellem kirken og mine soldater.
Den 1 2. januar. 0 m morgenen be gav vi os af sted på en ny flåde.
Ursua er stadig i live, men næ gter at tale.
-Se! En brand. -Ved tolvtiden s å vi en stor brand.
Ro nærmere til land.
Lad musketterne.
Jeg ser ingen livstegn.
Vær på vagt, det kan være et baghold.
Stil negeren forrest.
Af fry gt for baghold klædte vi ne gerslaven af... for at skræmme dem.
Sorte mand... gå frem!
Hold ham forrest.
Alle mand fremad!
Lad maden være. Led e fter indianere!
Saml jeres våben op!
Se! Friskt kød!
Han slap væk...!
Efter ham.
Har du en kniv?
Led derinde...
Se. En a f vore.
Se her.
Og den her...
Du godeste, kannibaler!
Træk mændene tilbage.
0 pdagelsen af at her boede kannibaler g jorde-
-at vi sky ndte os v æk fra dette afsky elige sted.
Den 20. januar. B jergene ligger bag os.
Taget, vi by ggede på Aguirres ordre, giver ly mod en ubarmh jertig sol.
Floden fly der s å langsomt, at vi knap sy nes at bev æ ge os.
Hvad gør du? Ska ffer du ham et skydevåben?
Aguirre, jeg ved, hvad De har i sinde at gøre ved Ursua.
Hver eneste detalje.
Gud vil stra ffe Dem for det!
Af vejen!
Alt vel, kære barn?
Hvad sker der? Man kan ikke høre noget.
-Her er så stille, helt pludseligt. -Ja, ikke en lyd.
Stille. Vi skal kunne høre...
Der er gået ild i krudtet.
Duk jer!
Ræk mig din lanse!
Red kejseren.
Forbandede hest! Den er til mere besvær end nytte.
Fader, kom her.
Han er død.
-Se, pilen er meget kort. -En giftpil.
Fra en dværg.
-Skyd... lav larm! Hurtigt! -Hvad skal vi sigte på?
Bare skyd, din idiot!
Giv ild!
Bliv ved med at skyde.
Skyd!
Spil noget for mændene.
-Se. Er det ikke en kano? -Hvor?
På vej mod os. Derovre, under træerne.
Hold flåden midt på floden. Det kan være en fælde.
Den 2 4. januar. Vi s å to indianere. Tilsy neladende venligtsindede.
Den ene er kvinde...
-Træk båden ind. Jeg har manden. -Og jeg kvinden.
Se, frisk fisk!
Hvad siger han?
Han siger, at han er Ay ahua.
Det er blevet spået, at en dag ville solens sønner...
...komme langvejs fra, med stort besvær, til dette land.
Og de ville lave røg og torden ud a f rør.
De venter solens sønner, for her er Guds skaberværk endnu ikke fuldendt.
Se guldet! Hvor fik han det? Hvor fik du fat i det?!
Hvor kommer det fra?
-Guld! -Guld! Spørg, hvor han har det fra.
Spørg, hvor El Dorado ligger. Hvor kommer guldet fra?
Hvorfra, sagde han?
Har denne vilde hørt om Frelseren, Jesus Kristus-
-og om vores opgave at redde deres sjæle?
Dette er en bibel, der indeholder Guds ord.
Vi bragte den med for at oply se deres verden a f mørke.
Forstår han, at i denne bog opbevares Guds ord?
Hold den, min søn.
Han siger, at den ikke taler.
Dræb ham for hans gudsbespottelse.
Vor ve j bliver v anskelig. De vilde er sv ære at overbevise.
Nu varer det ikke længe. El Dorado er måske kun et par dage herfra.
Aldrig mere rustne kanoner! Vi beskyder fjenden med guldkugler.
Og du, Ochello, skal servere min mad på guldfad.
Alle får vi noget ud a f det. Guvernørpost, provinser, kvinder...
Jeg får måske endda min frihed.
Lad os ikke glemme det vigtigste. At bringe frelsen til de vilde.
De vil sikkert gerne have et guldkors prydet med ædelsten, Carvajal.
l stedet for det tarvelige sølvkors, De mistede.
Al jorden, vi ser til venstre, og al territoriet til højre tilhører nu os.
l Guds navn og o fficielt tager jeg al jord her i besiddelse.
Vort land er allerede seks gange større end Spanien!
For hver dag vi driver videre, bliver det større.
Har De for ny lig set fast grund, der kan bære Deres vægt?
Ochello! Der mangler salt.
Vi finder fisk og frugt nu og da, men saltet er brugt op for længst.
Desuden tæller vi nu vores sidste majskorn.
Otte... ti...
To... fire...
...seks... otte... ti.
To... otte... ti.
To... fire...
-Hesten har revet sig løs. Tag den! -Pas på, den sparker!
-Tag i ørene. -Jeg har den.
Pas på!
Træk!
Tag i ørene.
Hold den fast.
Seks... otte... ti.
Hvad er der galt med det dyr? Fjern det.
Smid den a f flåden.
Væk med den.
-Ja, sådan. -Den vil op igen.
-Jeg driver den væk. -Væk...!
Den svømmer mod land.
-Væk med dig! -Væk!
Jeg tror, han er en død mand.
l Mexico så jeg en hær a f indianere fly gte ved s ynet a f en eneste hest.
Desuden ville vi alle have ha ft mad til en hel uge a f dens kød.
Vær ikke urolig, lille skat, hesten klarer sig.
Du godeste, kejseren! Vores kejser er død!
Efter ke jserens død v ar Ursuas skæbne bese glet. Næste morgen-
-førte no gle soldater ham v æk, o g vi s å ham aldrig mere.
´´Lille mor, to og to-
-stry ger vinden i mit hår.´´
-Hvad råber de op om? -De siger: ´´Friskt kød sejler forbi.´´
Træk den frem!
Fyr!
Sæt ild til byen.
Skyd. Skræm dem.
Gå ikke ind i junglen.
Salt! Salt!
Jeg har ikke fået salt i en måned!
-Hun er forsv undet. -Vi prøver at nå tilbage over land.
-Vi er et let bytte på flåden. -Er han ikke lige glad med det?.
To mand mere eller mindre bety der intet for ham.
Det er selvmord at forts ætte.
Hvis vi er lidt smarte, kan vi nå tilbage til Pizarro.
-Eks peditionen er døds dømt. -Vi fulgte hendes spor i junglen...
...men tabte det. En i gruppen gik i panik over den uhy ggelige tavshed-
-der altid kommer, lige inden nogen dræbes. Da vendte vi om.
lntet er værre end at følge denne galning.
Den mand der er et hoved højere end jeg. Det kan ændres.
Her er min plan: Jeg har talt flodens sving.
Se, je g har te gnet et kort i s andet. Hvert sving tager en dag.
Et... to... tre...
...fire, fem, seks, s y v...
...otte, ni...
Ti...!
Jeg er den store forræder. Der må ikke være andre.
Den, som bare tænker på at forlade ekspeditionen, hugges i 9 8 stykker-
-der stampes til grød, som kun kan bruges til at male vægge med.
Den, der tager et eneste majskorn eller vanddråbe mere end sin ration-
-vil blive låst inde i 155 år.
Siger Aguirre, at fuglene skal falde døde ned fra træerne, så gør de det.
Jeg er Guds vrede. Jorden, jeg går på, skal se mig og skælve.
Den, der følger mig og floden, vil vinde ubeskrivelig rigdom.
Den, der deserterer...
Væk fra træerne, l tåber!
Ud igen på midten a f floden!
Jeg troede, det gjorde mere ondt.
Skyd, l tåber!
Jeg får ikke løn for at blive dræbt!
Den 1. februar. Mændenes moral er i bund. Je g nævnte det for Aguirre.
Det er gået anderledes end ventet. Vi ser kun sult, fry gt og død.
Vi mister mænd, men ser aldrig fjenden. Selv El Dorado s ynes...
...hidtil kun at være illusion.
Erobringen a f Mexico var ingen illusion.
Så selv om vi vendte om nu, ville andre følge e fter.
Og det ville lykkes for dem.
Vi ville stå tilbage som ukendte mænd.
0 m s å landet kun består af træer o g v and, vil de indtage det.
Det vil blive tømt for rigdomme af dem, der kommer efter os.
Den slags mænd måler rigdom i guld.
Men det gælder mere end det.
Det gælder magt og berømmelse.
Jeg foragter dem for det.
Je g er sikker på, Aguirre fører os i døden. Med fors æt eller e j.
Der er end ikke et sted at gå i land. Floden har oversv ømmet junglen.
Den 2 2. februar. De fleste af mændene er s å sv age o g sy ge af feber-
-at de ikke kan stå o pre jst. Soldaten, Gonzalez, drak mit blæk-
-i den tro, at det v ar medic in. Nu kan je g ikke længere skrive.
Vi driver i c irkler.
Jeg kan se en båd, med sejl. l trætoppene.
l agterenden hænger der en kano.
Båden er kun en luftspejling. lngen bølge kan sky lle den så højt op.
Vi lider alle a f feber. Fantasien spiller dig et puds.
Jeg har hørt, at den slags kan ske under stort pres.
Ti! Båden er virkelig. Vi henter den og sejler ud mod Atlanterhavet.
Nej, Lope de Aguirre, jeg følger ikke med Dem! Vi er trætte og udsultede.
Det er ikke en båd... Det er ikke noget træ...
Dette er ikke nogen pil.
Vi ser kun pile, fordi vi fry gter dem.
Pilene er virkelige. Gå i dækning!
Denne pil kan ikke skade mig.
Jeg drømmer dette.
Munk, glem ikke at bede.
Medmindre Gud byder en upassende slutning.
Når vi når ud til havet, by gger vi et større skib.
Med det se jler vi nordpå o g tager Trinidad fra den s panske krone.
Derfra drager vi videre o g tager Me xico fra C ortez.
Hvilket storartet forræderi!
Da hersker vi over hele ""Det Ny Spanien"".
Vi vil iscenes ætte historien, som andre iscenes ætter teatersty kker.
Je g, Guds vrede...
... vil æ gte min e gen datter o g med hende-
-grundlæ gge det reneste dy nasti i menneskehedens historie.
Sammen skal vi re gere over hele dette kontinent.
Jeg er vreden.
Guds vrede.
Hvem mere er med mig?